Bună !
Bathsheba Everdene.
Bathsheba.
Mereu mi s-a părut un nume bizar. Nu-mi place să-l aud rostit tare.
Părinţii mei au murit când eram mică, aşa că n-am pe cine să întreb de unde provine.
M-am obişnuit să fiu singură.
Prea obişnuită, spun unii...
DORSET, 1870 320 KM DE LONDRA
Prea independentă.
DEPARTE DE LUMEA DEZLĂNŢUITĂ
Domnişoară !
Eşarfa mea.
O pierdusem.
Tu trebuie să fii fermierul Oak.
Da, Gabriel.
Mătuşa mea mi-a vorbit despre tine. Lucrez la ferma ei, iarna asta.
E pământul tău.
N-ar trebui să fiu aici.
Sunteţi binevenită !
O zi bună, fermierule Oak !
La revedere, domnişoară !
Hai, George !
George, du-te ! Ajunge !
Ajunge !
Stai !
George, stai !
Pleacă !
George, pleacă !
Tânărul George nu ştie când să se oprească.
Pe ăsta cum îl cheamă ?
Bătrânul George.
Vă distraţi pe seama mea ?
Dumnezeule, e dl. Oak !
... şi apoi urma să devină guvernantă. Dar era prea sălbatică.
Aşa a fost mereu.
D-ră Bathsheba Everdene.
V-am adus un miel.
Mulţumesc, d-le Oak. Ce drăgălaş e !
S-a născut prea devreme şi n-ar face faţă iernii,
aşa că m-am gândit că vreţi să-l creşteţi dv.
Mulţumesc, sunteţi foarte amabil.
O să fac nişte ceai.
- Dar nu pentru miel am venit. - Spuneţi !
D-ră Everdene, voiam să vă întreb
dacă aţi vrea să-mi fiţi soţie.
N-am mai cerut pe nimeni până acum.
Nu ?
Sper că nu.
Ei bine...
Poate că ar trebui...
- Poate ar trebui să plec. - D-le Oak, trebuie să chibzuiesc.
Aveţi vreun pretendent ?
Nu, dar asta nu înseamnă că mă mărit cu dv.
O zi bună, atunci !
D-le Oak !
Aşteptaţi !
N-am spus nici că nu mă mărit cu dv.
Dar nu m-am gândit la asta până acum.
Am 100 de acri de pământ şi 200 de oi.
Dacă-mi plătesc datoria, ferma va fi a noastră.
Într-un an sau doi v-aş putea lua un pian.
Flori, colivii, un strat de castraveţi.
Un copil, doi.
- D-le Oak... - Sau mai mulţi.
O să vă fiu mereu alături.
Dar eu nu vreau un soţ.
Nu mi-ar plăcea să fiu bunul unui bărbat.
Nu m-ar deranja să fiu mireasă, dacă aş putea face asta fără să capăt un soţ.
Ce vorbe aiurea !
Sunteţi mai înstărit decât mine, d-le Oak.
Eu am educaţie şi cam atât.
- Puteţi găsi o partidă mai bună. - Nu ăsta e motivul.
Sunt prea independentă.
Dacă m-aş mărita, aş vrea să fiu îmblânzită, dar dv. n-aţi fi în stare s-o faceţi.
Aţi ajunge să mă dispreţuiţi.
Nu-i adevărat !
Niciodată.
O zi bună, d-ră Everdene !
Ce e, băiete ?
Stai aici !
Stai pe loc, Bătrâne George !
George !
Nu !
Acum vă aparţin.
Nu ne bucură treaba asta.
Vă dorim numai bine, d-le Oak.
Bathsheba.
Ce e ?
Draga mea ! E testamentul bietului tău unchi.
Ce scrie ?
Citeşte-l !
Citeşte !
Ţi-a lăsat ţie totul.
Dumnezeule !
Să fii atentă !
Mergi !
La revedere !
Cine ni se alătură, băieţi ?
Care dintre voi îşi va pune uniforma stacojie,
pentru a-şi sluji cu mândrie regina şi ţara ?
Aţi vedea lumea.
Aşezaţi-vă la rând, domnilor.
Domnul cu pălărie de paie. Avansaţi !
E iubitul meu.
Şi dv., domnule, de lângă doamna drăguţă.
Ce bărbat impunător !
Veniţi, domnule !
Hai ! Ai fi un soldat de nădejde.
- E mereu loc pentru un domn ca tine. - Primeşti casă şi masă.
Cine vrea un salariu bunicel ?
Scuzaţi-mă !
Încercaţi la Weatherbury. Dacă vă căutaţi de lucru,
e o fermă acolo care are mare nevoie de ajutor.
O să mă duc. Mulţumesc.
Ar trebui să porţi mantie într-o zi ca asta.
Francis o să aibă grijă de mine.
Ne vom căsători cât de curând.
La revedere !
Un salariu decent ! Daţi motive de mândrie familiei.
Casă şi masă... Cine ni se alătură ?
Treziţi lumea la celelalte ferme !
Să vină aici ! Avem nevoie de oameni.
Ne trebuie mai mulţi bărbaţi ! Treziţi-i !
Aduceţi-i mai întâi pe fraţii Smith.
Feriţi-vă, focul se întinde !
Cine e şeful aici ?
Pierdem căpiţele ! S-a zis cu ele.
Trebuie să salvăm hambarul. Ajutaţi-mă !
Aduceţi apă !
- Trebuie împinsă afară. - Haide !
Haide !
Împingeţi !
Toată lumea afară !
Apă ! Hambarul o să se facă scrum !
Scoateţi sacii, acoperişul stă să cadă !
Ce face acolo ?
Dacă pierdem hambarul, pierdem tot.
Joseph, adu măturile şi hai să facem ordine.
Atenţie, a venit proprietarul !
D-le Oak, dv. sunteţi ?
Aveţi nevoie de un cioban ?
Vă sunt profund îndatorată.
Dacă pierdeam toate astea, aş fi pierdut ferma.
E ferma dv. ?
E moştenirea mea. Şi mi-a fost casă, după ce mi-au murit părinţii.
Când a murit unchiul meu, mi-a lăsat-o mie.
Sigur, acum e cam dărăpănată,
dar era cândva cea mai frumoasă fermă din împrejurimi.
Şi vreau să-i redau strălucirea.
Poate că ideea mea vi se pare absurdă.
Eu nu mai am luxul ăsta.
Îmi pare rău pentru pierderea dv., d-le Oak,
dar dacă această răsturnare de situaţie vă provoacă ruşine...
Deloc, doamnă.
Billy Smallbury ? Nouă şilingi şi opt penny.
Joseph Poorgrass ?
- Hai, Joseph ! - Du-te, băiete !
Scoate-ţi pălăria.
- Cu ce te ocupi, Joseph ? - Fac diverse lucruri.
Primăvara, împuşc ciori şi ajut la tăiatul porcilor, domnule.
Adică doamnă.
Şapte şilingi şi nouă penny. Şi încă nouă, pentru că sunt la început.
Mulţumesc.
Fanny Robbin ?
Unde e Fanny Robbin ?
Unde e ?
A fugit.
A plecat cu un soldat.
Nu cu un soldat, cu un sergent.
Vătaf Pennyways ?
Zece şilingi şi încă zece.
De ce ?
Aici se încheie colaborarea noastră. Eşti liber.
Poftim ?
Când unchiul meu era în viaţă, era o fermă profitabilă.
De la moartea lui, a ajuns o ruină.
Vedeţi dv...
Nu puteţi arunca oameni în stradă aşa.
Nu am nevoie de vătaf, mă ocup eu de toate.
D-le Pennyways, ascultă-mă o secundă.
Un incendiu ameninţa să distrugă hambarul, iar tu nu erai de găsit.
N-am ce face cu un om ca tine.
Eşti liber !
În locul tău, aş pleca imediat.
L-aţi cunoscut pe noul cioban, dl. Oak.
Vă înţelegeţi îndatoririle ?
Dacă nu, o să întreb.
De acum, aveţi stăpână, nu stăpân.
Nu sunt foarte pricepută la agricultură, dar o să mă străduiesc.
Să nu credeţi că sunt femeie
şi nu-mi dau seama de ce e bine şi ce e rău.
O să fiu în picioare înainte să vă treziţi.
O să fiu pe câmp înainte să fiţi în picioare.
Am de gând să vă uimesc pe toţi.
La muncă !
Să aştept aici ?
Nu.
Prostii, Liddy ! Eşti însoţitoarea mea.
- Toţi ăştia ? - Toţi.
Fruntea sus, Liddy ! Dacă se holbează, mergi mândră.
Avem dreptul să fim aici.
Bună dimineaţa !
- Liddy, întinde mostrele ! - Sigur, domnişoară.
Domnilor, trecem la treabă ?
Poftim ! Atingeţi-le, se simte calitatea.
- Sunt cereale de calitate. - Mulţumesc.
Ar fi bine să plecăm.
- Dar nu mai bune ca astea. - Sunt bune, recunosc.
- Dv. hotărâţi. Dacă vreţi în altă parte... - Nu, nu.
Fermierul Stone ?
D-ra Everdene, nepoata fermierului Everdene.
Vorbea despre dv. cu mare admiraţie.
Sigur, puteţi încerca oriunde,
dar cerealele acestea sunt cele mai bune.
- D-le Stone ? - Cât ?
- Cinci lire, opt baniţe. - Trei lire şi zece şilingi.
Sunt aceleaşi cereale pe care-i dădeaţi unchiului meu cinci lire.
3,10 lire.
Domnul acesta îmi va oferi un preţ corect.
Se pare că nu.
- Patru lire. - 4,10.
4,05.
Poate ar trebui să caut alt client.
- Liddy, mă ajuţi cu domnul ? - Sigur că da.
Doriţi o mostră ?
- Cât ? - Cinci lire, opt baniţe.
Bine.
4,10.
E bogat, e chipeş. Înnebuneşte fetele.
Surorile Taylor au încercat doi ani să-l cucerească.
Jane Perkins a dat 20 de lire pe haine noi,
dar mai bine arunca banii pe geam.
Se spune că a fost înşelat de iubita lui, în tinereţe.
Mereu se spune asta.
Femeile nu înşală bărbaţii, ei ne înşală pe noi.
V-a înşelat cineva, domniţă ?
În niciun caz.
Am fost cerută în căsătorie. Cu ceva timp în urmă.
Dar eram prea sălbatică, nu puteam fi îmblânzită.
Ce lux... Să poţi alege !
"Sărută-mi piciorul, faţa e rezervată gurilor importante."
N-a fost deloc aşa.
De ce ?
L-aţi iubit ?
Nu, dar îmi plăcea.
Iar acum e imposibil.
D-le Boldwood.
Nu mă împuşcaţi !
Nu aveam de gând să fac asta.
Sunt d-ra Everdene, vecina dv.
Nepoata fermierului Everdene.
Mă ocup singură de fermă, poate aţi auzit.
Sigur o să vă descurcaţi de minune.
În situaţia dată...
Cum spuneaţi, suntem vecini.
Priviţi ce am aici !
- Ce e ? - Ascultaţi !
Violeta e albastră Trandafirul e roşu
Garoafa e dulce şi la fel eşti tu
E o felicitare de Ziua Îndrăgostiţilor. I-o trimit lui Joseph Poorgrass,
doar ca să văd cum se sperie.
Bietul băiat ! E un pic cam mult, nu ?
D-lui Oak, atunci ?
Nu d-lui Oak.
Dacă i-am trimite-o d-lui Boldwood ?
Vă ignoră şi face pe superiorul.
Dl. Boldwood ?
Poate că nu.
De ce ?
Pentru că nu cred că va înţelege gluma.
Poate că nu, poate că e prea mult.
- Dl. Boldwood. - Aveţi dreptate. Poate că aşa e.
Tragem la sorţi.
Liddy !
Haide !
- Dacă e deschisă, e Joseph. - Nu, Jan Coggan.
Dacă e deschisă, Jan Coggan. Dacă e închisă, Boldwood.
Violeta e albastră, trandafirul e roşu, Garoafa e dulce şi la fel eşti tu.
- Sergent Troy, ora 11.00. - Da, sergent Troy. Şi...
- D-ra Fanny Robbin. - Bine aţi venit ! Treceţi în faţă !
- Unde e ? - Nu ştiu.
Vine.
Scuze pentru întârziere.
Nu mai durează.
Dragii mei, ne-am adunat în faţa...
- Pot să mai aştept doar câteva minute. - O să vină.
Ce crezi că se întâmplă ?
Nu cred că vine, bătrâne.
Hai, du-te ! Asta e.
- Bună dimineaţa ! - Haide !
Adu-le încoace, John !
D-ra Everdene e aici, să văd că munciţi cum trebuie. La tine mă refer, Coggan.
Mai taci, Liddy !
Ce faci ?
Vreţi să mă ajutaţi ?
- Nu crezi că aş face-o ? - Nu.
Vino încoace !
Gata, intră.
Foarte bine, doamnă !
Faceţi loc ! Joseph, uite !
Bună dimineaţa, d-le Boldwood !
D-ră Everdene... Dl. Boldwood ar vrea să discute cu dv.
Dl. Boldwood. Desigur.
O mie de acri. Teren agricol şi vite.
Lângă Everdene.
O livadă. Seră.
Am şi nişte porci neobişnuiţi.
Discutăm despre ei altă dată.
Mulţumesc.
Aveţi o casă foarte frumoasă.
D-le Boldwood ?
D-ră Everdene.
Vreau
mai mult decât orice
să deveniţi soţia mea.
D-ră Everdene, măritaţi-vă cu mine !
Eu...
Simt
că, deşi vă respect foarte mult,
nu e un motiv suficient
ca să vă accept cererea.
Am mai cunoscut dezamăgirea,
dar nu v-aş fi cerut mâna, dacă nu aş fi fost
făcut să cred...
Dacă nu mă înşel.
Felicitarea.
Nu vă înşelaţi, dar n-ar fi trebuit s-o trimit.
Iertare, a fost o greşeală să vă tulbur liniştea.
Adică a fost o glumă ?
Nu o glumă.
Nu tocmai. A fost un gest necugetat.
Înţeleg.
Poate mă consideraţi prea în vârstă ?
Aş avea grijă de dv. cum n-ar putea s-o facă unul de vârsta dv.
- Sunt sigură... - V-aş proteja.
V-aş cumpăra rochii,
o cabrioletă. Un pian.
Vă amuz.
Nu.
Doar că...
Am deja pian.
Şi am propria fermă.
N-am nevoie de un soţ, oricât m-ar onora cererea dv.
Aş vrea să mă duc acasă.
Da...
O să vă conducă cineva.
D-le Boldwood, v-am făcut să suferiţi. A fost un gest urât din partea mea.
Vă mai gândiţi ?
Daţi-mi timp !
Bine.
Vă ofer timp.
O să aştept.
Lucraţi până târziu, d-le Oak.
Mă învăţaţi şi pe mine ?
Poftim !
Învârtiţi roata.
Ţineţi-l înclinat.
Împingeţi uşor. Învârtiţi roata.
Mai repede. Aşa, foarte bine.
- Împingeţi ! - Dar se
blochează.
Voiam să întreb
dacă oamenii au spus ceva despre dl. Boldwood azi.
- Da. - Ce au spus ?
Că vă veţi căsători până la sfârşitul anului.
Continuaţi !
Vreau să le spuneţi că nu e aşa.
- Bathsheba... - Spuneţi-mi "d-ra Everdene".
Dacă dl. Boldwood a vorbit despre căsătorie,
n-o să spun poveşti doar ca să vă fac pe plac.
Voiam doar să spuneţi că s-ar putea să nu fie adevărat că mă mărit cu el.
Asta pot să spun. Dar pot şi să spun ce cred eu despre ce aţi făcut.
Nu mă interesează părerea dv.
Probabil că nu.
Care e părerea dv. ?
Că sunteţi de vină pentru farsele jucate unui om ca dl. Boldwood.
Au fost gesturi nedemne de dv.
Nedemne ? De ce nedemne ?
Pentru că v-am respins ?
Nu mă mai gândesc de mult la asta. Nici nu mi-o mai doresc.
Dar să amăgiţi un om la care nu ţineţi e sub demnitatea dv.
Nu vă voi permite să-mi criticaţi viaţa personală.
La sfârşitul săptămânii să părăsiţi ferma.
Prefer să plec acum.
Atunci, duceţi-vă ! Nu vreau să vă mai văd !
Prea bine, d-ră Everdene.
Am ajuns.
Ce au păţit ?
Au rupt gardul şi au mâncat trifoi necopt. Asta le balonează.
- Ce facem acum ? - Nimic, toată turma e condamnată.
O să moară toate ?
- Foarte probabil. - Mai e una aici.
Nu pot fi salvate decât înţepându-le într-o parte cu o unealtă.
Un tub cu un ac înăuntru.
Poţi s-o faci ?
- Asta trăieşte. - Nu.
- Pot eu ? - Nu !
Dacă nu nimeriţi unde trebuie, sigur o ucideţi.
Nici măcar ciobanii obişnuiţi nu pot s-o facă.
Dar cine, atunci ?
Gabriel.
Gabriel !
Gabriel Oak, stai !
D-ra Everdene are nevoie de tine.
De ce eşti singur ? L-ai găsit ?
Da.
Ce a spus ?
A spus...
Joseph ?
A spus să vă duceţi personal şi să-l rugaţi civilizat, cum se cuvine.
Ce l-a apucat ? Nu fac una ca asta.
I-am zis asta. Mi-a spus să vă răspund: "Nu aveţi de ales."
D-le Oak.
Gabriel.
Te rog, nu mă părăsi.
Am nevoie de ajutorul tău.
Fă-mi loc şi mie !
- Vreau să văd. - Nu începe, Liddy ! Linişte !
Găseşti locul.
Între coaste.
- Doamne ! - Nu, nu.
Acum...
Văd cum îi bate inima.
- Haide ! - Hai, fetiţo !
Hai !
O să-şi revină. Eşti bine ? Bravo, Pixie !
Întinde-mă uşor
Unde nu mă vede nimeni
Unde nu mă găseşte nimeni
Unde nu mă răneşte nimeni
Linişte !
Mă plimbam într-o dimineaţă
Iar câmpiile şi pajiştile Erau verzi şi pline de viaţă
Păsările cântau atât de frumos
De drăguţ şi de fermecător
În zorii zilei
Când se crăpa de ziuă
A sosit dl. Boldwood.
Mulţumesc, Jan.
D-le Boldwood, ce surpriză plăcută ! Luaţi loc !
E o plăcere, domnule.
Cântaţi, doamnă !
N-am voce.
Aveţi o voce minunată.
Veniţi, fete frumoase
Aflate în plină tinereţe
Aveţi grijă de grădina voastră
Nu lăsaţi bărbaţii să vă fure cimbrul
Pentru că rămase fără cimbru
Nu veţi mai fi pe placul lui
Şi când cimbrul va fi irosit
Veţi fi cuprinse de păreri de rău
Fiul grădinarului aştepta
Trei flori mi-a dat
Roz, albastră şi violetă
Şi un trandafir roşu
Dar am refuzat tufa de trandafiri
Şi am ales salcia
Pentru ca lumea să vadă
Cum iubirea şi-a râs de mine
- Am cântat bine împreună. - De acord.
Am fi o pereche pe cinste.
Voiam să vă mulţumesc pentru că nu aţi mai discutat acel subiect.
N-a fost uşor.
Vreţi să vă conduc acasă ?
Nu, îmi place să mă plimb în fiecare seară, să mă asigur că totul e în regulă.
Atunci, pot să vă însoţesc.
Nu e prima oară când fac asta.
Noapte bună, d-le Boldwood ! Aţi fost foarte drăguţ. Mi-a făcut plăcere.
- Cine sunteţi ? - Iertare, cred că m-am rătăcit.
Ne-am încurcat. Sunteţi rănită ?
- Nu. - Caut Weatherbury.
- Sper că nu v-am speriat. - Suntem prinşi unul de celălalt.
- Daţi-mi voie ! - Nu, mă descurc singură.
Ridicaţi piciorul un pic.
Nu mă priviţi.
Nu cred că am văzut un chip mai frumos.
N-ar trebui să fiţi aici. Daţi-mi lampa !
Ce recoltă impresionantă !
Domnişoară,
priviţi !
Cine e, Liddy ?
Sergentul Francis Troy. Viţă nobilă, de viitor. Elegant şi bine făcut.
Educat. Lumea aştepta lucruri măreţe de la el.
Dar a renunţat la toate pentru armată.
- Nu are ce căuta aici. - Ce faceţi ?
Îi spun să plece.
Sergent Troy, insist să pleci în clipa asta !
Nu pot.
Urmează-mă !
Ce anume vă înfurie ?
Te rog !
Ce am spus sau cum am spus ?
Sigur este un bărbat care vă spune că sunteţi frumoasă.
- Nu mi-a spus-o nimeni în faţă. - Nu e cineva care să vă sărute ?
N-am fost sărutată niciodată.
Nu puteai să-ţi vezi de drum, fără să spui nimic ?
Mă iertaţi ?
- Nu. - De ce ?
Pentru că ce spui...
Am spus că sunteţi frumoasă.
Oare lupţi la fel de bine pe cât vorbeşti ?
Mai bine.
Să ne vedem mâine !
Nu pot.
Nu vreţi ?
Ba da, dar...
- Atunci, veniţi ! - Nu se cuvine.
N-ar afla nimeni.
Te rog, pleacă !
Mâine.
La opt.
Valea dintre ferigi.
Aveţi încredere în mine ?
Da.
Vă dau cuvântul meu de soldat că nu vă voi face niciun rău.
Sabia nu e ascuţită,
dar să nu vă mişcaţi.
O să încerc.
Mi-ai tăiat părul.
Sabia asta vă poate jupui de vie.
- Mi-ai spus că sunt în siguranţă. - Şi aşa şi eraţi.
V-am dat cuvântul.
Acum, voi face asta.
D-ră Everdene.
Pot să vă însoţesc ?
Pot să merg şi singură.
N-ar trebui să umblaţi cu el.
Nu e destul de bun pentru dv.
E un om onorabil.
- Nu cred asta. - De ce ? Ce aţi auzit ?
Nu-l cunoaşteţi. Sunt doar zvonuri.
- Sunt prejudecăţi, pentru că e soldat. - Îmi plac soldaţii, dar nu şi acesta.
N-are pic de conştiinţă.
Nu-l ascultaţi, nu-l credeţi.
Alungaţi-l !
Ce vă pasă dv. de el ?
Nu sunt prost, să cred că am vreo şansă. Sunteţi de condiţie superioară acum.
Dar nu vreau să rămân un nimeni toată viaţa.
Într-o zi, voi pleca de aici. Puteţi fi sigură.
Deocamdată, ţin prea mult la dv. ca să vă las să vă nenorociţi din cauza lui.
Dacă nu vă supăraţi,
o să încerc să vă protejez.
O seară bună !
Dl. Boldwood Ferma Weatherbury
D-le Boldwood,
mi-aţi fost prieten drag în ultimele luni.
Şi tocmai pentru că ţin la prietenia noastră vă scriu.
Sunt onorată de cererea dv. şi m-am gândit mult la ea,
dar, spre propria mea surprindere,
mi-am dat seama că m-am răzgândit
şi nu pot să vă accept oferta.
Nu eram sigură că vei fi aici.
Dar unde să fiu ?
Eşti pregătită ?
Sigur ?
Cum sună ?
D-na Bathsheba Troy.
Bine ?
Haide !
F.T. ŞI B.E. FIE BINECUVÂNTAŢI
Doamnelor şi domnilor !
Cu puţină vreme în urmă am avut privilegiul
şi norocul de a cunoaşte acest înger.
Stăpâna voastră.
Iar acum sunt soţul ei,
stăpânul vostru,
cel mai mândru bărbat din lume.
Ridicaţi paharele
pentru frumoasa mea soţie,
d-na Bathsheba Troy.
D-ră Everdene, vine furtuna.
Oak, bolovanule ! Cu mine vorbeşti.
Vine furtuna. Trebuie să protejăm căpiţele, altfel pierdem recolta.
Îmi trebuie 5-6 oameni cam o oră.
- Frank, ar trebui... - Nu, e nunta noastră !
N-o să plouă în seara asta. Soţia mea n-o va permite.
Scuzaţi-mă.
Prieteni !
Încă ceva.
Nu mai sunt sergent Troy,
dar rămân soldat într-o privinţă.
Cele mai bune sticle de coniac franţuzesc,
porţie triplă pentru fiecare bărbat !
Noroc ! În sănătatea voastră !
"Frumuşico Polly, am venit să te curtez"
Ea răspunde: "Intră pe geam atunci,
"să trecem la treabă Întinde piciorul peste mine"
"Nădragii sunt strâmţi şi nu-i pot desface
"Nădragii sunt strâmţi şi nu-i pot desface"
"E un cuţit pe pervaz, foloseşte-l
"Şi întinde piciorul peste mine..."
După 40 de săptămâni s-a născut bebeluşul
Nu îmi pare rău că m-am târât în casă
"Întinde piciorul peste mine..."
Gabriel !
Ce pot să fac ?
E prea periculos.
Urc !
Haide !
Ţineţi-o !
Tot nu plouă.
O să plouă.
Prindeţi-mă ! Veniţi încoace !
Gabriel, am fost o proastă.
Mereu am dispreţuit fetişcanele
vrăjite de uniforma militară,
dar am făcut tocmai ce am jurat că nu voi face.
Mi-a vorbit despre altă femeie,
una mai frumoasă, pe care a iubit-o înainte de mine, iar eu n-am mai suportat.
Aşa că undeva, între gelozie şi o pierdere de vreme, m-am măritat cu el.
Nu vreau părerea ta, doar...
De fapt, îţi interzic să mi-o spui.
Duceţi-vă la culcare.
O să termin singur.
Gabriel,
mulţumesc.
Domnule ?
D-le Boldwood !
Voiam să mă asigur că recolta stăpânei tale e în siguranţă.
Bravo, Gabriel ! E norocoasă că lucrezi pentru ea.
O clipă, domnule.
Nu păreţi să vă simţiţi bine.
Duceţi-vă acasă !
Da...
Aşa voi face.
Oak.
Ştii că în ultimul timp n-am dus-o prea bine.
Voiam să îmi găsesc liniştea în viaţă. Dar
n-a fost să fie.
Am ajuns
de râsul parohiei.
Dar vreau ca un lucru să fie limpede.
Nu m-a înşelat.
Nu am fost logodiţi, indiferent de ce spune lumea.
Nu mi-a promis nimic.
Cu toate astea,
Gabriel,
mă mistuie o durere cumplită.
Să nu-i spui nimic !
S-a înţeles ?
Da, domnule.
ÎNCERCAŢI-VĂ PUTERILE
Stai jos !
Opreşte-te. Acum întoarce-te.
- Aveţi un bănuţ în plus ? - Nu.
Loveşte-l !
Hai !
Loveşte-l !
Plăteşte, d-le Troy.
Ia !
Domnule, aveţi un bănuţ în plus ?
Nu.
Fanny ?
Bună, Frank !
Bună !
Ce palidă eşti !
- Frank... - Draga mea, îţi tremură mâinile.
Am crezut că ai spus Tuturor Sufletelor, nu Tuturor Sfinţilor. Am greşit biserica.
Când am ajuns acolo, nu mai erai. Nu te condamn,
dar mi-a fost foarte greu, Frank.
Nu acum !
Să nu te vadă soţia mea.
Soţia ?
D-na Troy e foarte frumoasă.
Nu mai frumoasă decât tine.
Frank, sunt gravidă cu tine.
Poftim ?
Dacă ţi-aş spune că am făcut o greşeală oribilă ?
Dar voi îndrepta lucrurile.
Jur pe viaţa mea că voi găsi un cămin pentru tine şi copilul nostru.
- Ai mai jurat şi altă dată. - Acum e altfel !
Du-te la Budmouth. Stai la Union.
- La azil, Frank ? - Doar în noaptea asta.
Ne vedem mâine, la zece, pe pod.
O să-ţi aduc bani şi o să-ţi găsesc o casă.
O să fii în siguranţă. Şi îţi promit
că voi îndrepta lucrurile.
Treci în trăsură !
Ştii cine e femeia aia ?
Da.
- Cine e ? - Un om fără importanţă.
Treci în trăsură !
Frank...
Îmi dai 20 de lire ?
Pentru ce ?
Îmi trebuie.
Dacă mai continui cu jocurile de noroc, o să pierdem ferma.
- Nu e pentru jocuri de noroc. - Dar pentru ce ?
Ce contează ? Sunt banii mei.
Muncesc pentru ei, nu ?
Nu.
Nu lucrezi la fermă.
Nu face ceva ce ai putea regreta.
Ne trebuie banii pentru cheltuielile de la fermă.
Nu e o greşeală, d-le Oak.
FANNY ROBBIN ŞI COPILUL
Asta a fost ultima reşedinţă a d-rei Robbin.
Fanny a fost servitoarea unchiului meu şi o vom trata cu respect.
Ar trebui s-o ducem la biserică în seara asta.
Nu, aduceţi-o înăuntru.
De ce a murit, Liddy ?
Nu ştiu.
Au existat zvonuri, dar...
Fanny a avut un iubit, nu ?
Da.
Un soldat.
Veniţi sus, cu mine.
Plâng foarte mult în ultimul timp.
Înainte, nu plângeam deloc.
Noapte bună, Liddy !
Noapte bună, domnişoară !
Ce e ?
Cine e ?
- Nu pot rămâne... - Rămâi !
Nu îi săruta, Frank.
Eu sunt soţia ta.
Femeia asta, aşa moartă cum e,
înseamnă pentru mine mai mult decât vei însemna tu vreodată.
Nu mai simt nimic pentru tine.
Nimic.
D-nă Troy ?
Mă tem că soţul dv. s-a înecat.
- E o mare răspundere. - Prostii !
Nu văd de ce un om atât de capabil ca tine n-ar putea administra două ferme.
De ce n-ar exista legături mai puternice între gospodăriile noastre ?
Gândeşte-te ! 2.000 de acri în răspunderea ta !
O parte din profiturile mele.
- D-ra Everdene are nevoie de mine. - Ferma ei va fi prioritară.
- Am nevoie de permisiunea ei. - Fireşte.
N-aş îndrăzni să fac nimic fără binecuvântarea ei.
Dacă asta te ajută,
un vechi prieten al tău e aici.
Georgie.
M-am dus tocmai la Norcombe Hill ca să-l găsesc.
Eşti mulţumit ?
Foarte.
O să-mi comunici decizia ta în curând ?
Da, domnule.
Georgie !
Haide !
Gabriel, progresezi !
- Sigur că trebuie să accepţi. - Doar cu aprobarea dv.
Dacă pierd ferma, n-am mai avea ce face aici.
Ştiţi că vă sunt credincios.
Eşti foarte talentat.
E firesc să ai succes. Nu vreau să te ţin în loc.
Mulţumesc.
Hai, Georgie !
Iertaţi-mă... Înţeleg că aveţi datorii.
Răposatul dv. soţ...
Putem schimba subiectul ?
V-aş putea ajuta.
D-le Boldwood, e o ofertă generoasă,
dar nu pot să accept bani.
Sunt un bărbat de vârsta a doua,
dispus să vă protejeze pentru tot restul vieţii.
Puteţi să vă ocupaţi de fermă fără niciun risc.
Eu voi plăti
datoriile răposatului şi voi garanta stabilitatea financiară a fermei.
Ar putea fi pasiunea dv.
Sigur, va trebui să aşteptăm,
aşa cum se cuvine.
Dar, când veţi fi pregătită,
eu vă voi oferi adăpost.
Linişte. Un loc sigur.
Dacă-mi veţi fi soţie.
Trebuie să-mi admiraţi măcar insistenţa.
O admir.
- Şi mă plăceţi ? - Da.
Mă respectaţi ?
Foarte mult.
Ce anume ? Mă plăceţi sau mă respectaţi ?
E greu pentru o femeie să-şi definească sentimentele
într-un limbaj creat de bărbaţi pentru a le exprima pe ale lor.
Dacă vă temeţi de lipsa dv. de pasiune,
de dorinţă,
dacă vă temeţi că v-aţi mărita cu mine doar din vinovăţie
şi
din milă, făcând un compromis,
nu mă deranjează.
Când trebuie să daţi un răspuns ?
Până de Crăciun.
E o răspundere serioasă.
Viitorul lui e în mâinile mele.
Şi poate şi sănătatea mintală.
- Aţi putea ţine la el ? - Probabil credeţi că ar lipsi iubirea.
Dar iubirea e pentru mine o trăire ticăloasă.
De ce mă întrebaţi pe mine ?
Am nevoie de o părere obiectivă, neimplicată.
Atunci nu vorbiţi cu cine trebuie.
O seară bună, d-le Oak !
O seară bună !
- Gata ! - Atenţie !
Mulţumesc că ai venit, Oak.
Foarte bine ! Dar vreau mai multe decoraţii.
Ce părere ai ?
Nu obişnuiesc să organizez petreceri.
Ar putea fi un eveniment anual, de Crăciun.
Am invitat tot satul. Crezi că vor veni ?
- O să vină şi d-ra Everdene ? - Cu siguranţă.
Sper că vei veni şi tu.
Ştiu că d-rei Everdene i-ar plăcea să fii aici.
Poate voi veni o oră.
Tremur. Am emoţii.
Gabriel...
- Cât poţi de bine. - O să mă străduiesc.
E vreun nod la modă acum ?
Nu întrebaţi pe cine trebuie.
Dar femeile ?
O femeie îşi poate ţine promisiunea ?
A promis ceva ?
A fost o promisiune sugerată.
- Din nou... - Va face ce se cuvine ?
Dacă nu e o problemă pentru ea.
Ai devenit cinic în ultimul timp.
Prima oară n-a promis nimic. Deci nu a încălcat promisiunea.
Nici acum n-a promis.
O va face în seara asta.
Sunt sigur.
Şi atunci...
Voiam să-ţi spun dinainte, Gabriel,
pentru că îţi cunosc secretul.
V-am văzut împreună.
Am văzut cum îi vorbeşti.
Cum o priveşti.
Cum ai grijă de ea.
Şi ştiu
că ea ţine mult la tine.
Te-ai purtat ca un bărbat
şi pentru că sunt rivalul care a izbândit datorită bunătăţii tale,
vreau să-ţi spun
că-ţi sunt profund recunoscător.
Bucătarul vrea să discute cu dv.
- Sărută-mă ! Joseph. - Nu, Liddy !
Scuzaţi-mă !
Am venit să vă spun noapte bună.
Vorbeşte cu ele. Le-ai frânt inima.
Nu e genul meu de petrecere.
Nici al meu.
Aş vrea să pot pleca şi eu.
- Trebuie să plec. - Nu, mai întâi să dansaţi ! Amândoi.
Insist.
D-le Oak ?
Mulţumesc.
Spune-mi ce să fac.
Gabriel.
Faceţi ce se cuvine.
Scuză-mă !
Frank.
Negrul îţi vine bine.
Dar te-ai pripit.
Trăieşti.
Iată-mă ! Am fost scos din mare.
Nişte pescari m-au găsit şi m-au adus la mal.
Am aflat că mă crezi mort şi mi-a convenit asta.
Măcar o vreme.
- De ce te-ai întors ? - A fost tare ciudat.
Mi-era dor de tine.
Nu pari încântată să mă vezi.
Ai spus că nu însemn nimic pentru tine.
Da ?
Atunci, voi fi cinstit.
Am nevoie de bani.
Am renunţat la carieră pentru tine şi mi se pare anormal
să ai fermă şi o casă, în timp ce eu sunt sărac lipit pământului.
- Nu mai am bani. - Vinde ferma !
Vino acasă !
Nu.
Am spus să vii acasă.
Sunt soţul tău şi trebuie să mă asculţi.
Dumnezeule !
Să văd !
Dacă asta vă ajută cu ceva, nu va fi condamnat la moarte.
A fost o crimă pasională.
Bună dimineaţa, Liddy !
E cea mai bună recoltă din ultimii ani, doamnă.
O putem strânge înainte să vină frigul ?
Da, doamnă. Am avut noroc.
Liddy, ajută-mă !
Iertaţi-mă că v-am speriat.
Voiam să fac ordine. N-am mai fost aici de multă vreme.
Intraţi ?
Pentru repetiţii. Sunt basul în cor.
Da, v-am auzit.
Îmi pare rău.
Speram să putem sta de vorbă.
Nu am mai vorbit atât cât mi-aş fi dorit.
Nu.
Plec din Anglia.
Plecaţi ?
În America.
Un vapor pleacă din Bristol peste patru zile. Voi fi la bord.
Ferma e în siguranţă.
Trebuie să vă ofer preavizul meu.
Nu, puteţi pleca oricând.
Mâine, la prima oră. Fără mare agitaţie.
E mai bine aşa.
Gabriel.
Stai !
O să par ciudată, dar
mi-am făcut griji. Te-am jignit cu ceva ?
Nu, deloc.
E vorba de bani ?
- Îţi dau oricât. - N-am nevoie de bani.
- De un parteneriat oficial, atunci ? - Nici de asta.
Ferma e doar a dv. E cea mai bună din regiune.
- Atunci, de ce pleci ? - Am spus că voi pleca într-o zi.
Nu face asta !
- Mi-o interziceţi ? - Da, dacă vrei.
Ţi-o interzic.
E timpul să vă purtaţi singură bătăliile.
Şi să le câştigaţi.
Ne luăm la revedere ?
Se pare că da.
Gabriel, stai !
Mulţumesc.
Ai crezut în mine şi ai luptat pentru mine,
mi-ai fost alături când toată lumea era împotriva mea.
Şi am trecut prin multe împreună.
N-am fost prima ta iubită ?
Şi tu, al meu ?
Iar acum trebuie să mă descurc fără tine.
Dacă ştiam...
Dacă ştiam că o să mă lăsaţi să vă iubesc şi să mă însor cu dv...
Dar nu vei şti niciodată.
De ce ?
Pentru că nu întrebi !
Aţi refuza iar ?
Nu ştiu.
Probabil.
De ce n-o faci ?
Întreabă-mă !
Întreabă-mă, Gabriel !
DEPARTE DE LUMEA DEZLĂNŢUITĂ
Traducerea si adaptarea V&V Traduceri